ARRYNS DAL
HVIDHAVN
DREADFORT
DET SIDSTE ARNESTED
DET SORTE SLOT - ØSTVOLD-VED-HAVET
Klarer du det?
Har du aldrig været nordpå før?
Jeg har aldrig set sne før.
Smukt, ikke?
Jeg kan trække vejret igen.
Sydpå lugter der af griselort.
Du har aldrig været sydpå.
- Jeg har været i Winterfell. - Det er Norden.
Hvordan lever man heroppe?
Hvordan undgår man, at nosserne fryser af?
Hemmeligheden er at bevæge sig.
Det er godt at gå.
Det er bedre at slås.
Det er bedst at kneppe.
Der findes ikke en levende kvinde i 100 mils omkreds.
Så må vi nøjes med, hvad vi har.
Han er vist ikke for klog.
Davos siger, han er en stærk fighter.
Godt.
Det er vigtigere end at være klog.
Kloge folk kommer ikke herop for at lede efter de døde.
Du mødte altså Dragedronningen?
Og?
Hun vil kun kæmpe med os, hvis jeg knæler.
Du har været for meget sammen med det frie folk.
Nu bryder du dig ikke om at knæle.
Mance Rayder var en modig mand.
En stolt mand.
Kongen-hinsides-muren knælede aldrig.
Hvor mange af hans folk døde for hans stoltheds skyld?
Er du stadig vred på mig?
I solgte mig til en heks.
Præstinde.
Jeg indrømmer, at forskellen er beskeden.
Vi udkæmper en stor krig.
- Krige koster penge. - Jeg ville være en af jer.
Jeg ville være med i Broderskabet, men I solgte mig.
Som en slave.
Ved du, hvad hun gjorde ved mig?
Hun spændte mig fast på sengen, tog tøjet af mig...
Det lyder da ganske godt.
...og satte igler på mig.
Var hun også nøgen?
Hun skulle bruge dit blod.
Ja tak, det ved jeg godt.
Det kunne have været værre.
Hun ville dræbe mig.
Faktisk havde de dræbt mig, hvis ikke Davos...
Men det gjorde de ikke, vel?
Så hvad klynker du for?
Jeg klynker ikke.
Dine læber bevæger sig, og du brokker dig over noget.
Det er klynk.
Ham der er blevet dræbt seks gange. Det hører man ham ikke klynke over.
God dreng.
Første gang, jeg drog nord for Muren, var sammen med din fader.
Han var en god mand.
Han fortjente en bedre søn.
Var du sammen med ham til sidst?
Jeg var fange hos vildfolket.
Men vi hævnede ham.
Det skal du vide. Alle mytterister blev dømt.
Jeg kan ikke forestille mig en værre måde at dø på.
Nattevægterne var hans liv.
Han ville have givet sit liv for at beskytte hver eneste af de mænd.
Og de slagtede ham.
Jeg hader, at han døde på den måde.
Min fader var den mest hæderlige mand, jeg har kendt.
Han var god hele vejen igennem.
Og han døde på bødlens bænk.
Din fader ønskede, at jeg henrettede ham.
Ja, det hørte jeg.
Han havde selvfølgelig retten på sin side.
Det fik mig ikke til at hade ham mindre.
Jeg er glad for, han ikke fangede dig.
Det er jeg også-
Din fader gav mig det her sværd.
Sværdknappen blev ændret fra en bjørn til en ulv.
Men det er stadig Longclaw.
Lord kaptajn Mormont
troede ikke, du ville komme tilbage til Westeros.
Men du er tilbage.
Og det har været i din familie i århundreder.
Det passer sig ikke, at jeg har det.
Han gav det til dig.
Jeg er ikke hans søn.
Jeg bragte skam over mit hus.
Jeg knuste min faders hjerte.
Jeg har mistet retten til at kræve sværdet.
Det er dit.
Må det tjene dig godt,
og dine børn efter dig.
Fader plejede at betragte os heroppefra.
Han sagde ikke meget.
Det husker du nok ikke. Du sad indenfor og strikkede.
Jeg kan godt huske det.
Engang skød drengene pile med Sir Rodrik.
Jeg kom herud bagefter,
Bran havde efterladt sin bue.
Den lå bare på jorden.
Sir Rodrick havde straffet ham, havde han vidst det.
Der sad en pil på skydeskiven.
Der var ingen i nærheden.
Ligesom nu.
Ingen til at stoppe mig.
Så jeg begyndte at skyde.
For hvert skud måtte jeg gå hen
og tage min eneste pil, gå tilbage og skyde igen.
Jeg var ikke særlig god.
Til sidst ramte jeg plet.
Det kan have været det 20. skud eller det 50.
Jeg husker det ikke.
Men jeg ramte plet, og jeg hørte det her...
Jeg så op, og han stod lige her
og smilede ned til mig.
Jeg vidste, at det var imod reglerne.
Men han smilede, så jeg vidste, at det ikke var forkert af mig.
Reglerne var forkerte.
Jeg gjorde det, som var meningen for mig, og det vidste han.
Nu er han død.
Dræbt af Lannisterne.
Med din hjælp.
Hvad?
Det er din håndskrift.
Septa Mordane knækkede mine fingre,
for jeg ikke skrev så pænt som dig.
"Robb, jeg skriver til dig med tungt hjerte.
"Vores gode kong Robert er død.
"Dødeligt såret under en vildsvinejagt..."
Du behøver ikke at læse det. Jeg husker det.
"Fader er anklaget for forræderi.
"Han konspirerede med Roberts brødre mod min elskede Joffrey
"og prøvede at stjæle hans trone.
"Lannisterne behandler mig godt og gør mig det behageligt.
"Jeg beder dig, kom til Kings Landing,
"sværg troskab til Kong Joffrey og hindr enhver strid
"mellem Husene Lannister og Stark.
"Din trofaste søster, Sansa."
- De tvang mig til det. - Gjorde de?
Med en kniv mod din strube?
Lagde de dig på pinebænken og strakte dig,
indtil dine knogler begyndte at knække?
Du forstår det ikke. Jeg var et barn.
Det var jeg også.
Jeg ville have ladet dem dræbe mig, før jeg forrådte min familie.
De sagde, at det var den eneste måde at redde fader på.
Og du var dum nok til at tro på dem.
Jeg husker dig.
Du stod på platformen med Joffrey og Cersei,
da de trak fader hen til blokken.
Jeg husker din pæne kjole.
Jeg husker din smarte frisure.
- Var du der? - Jeg var der.
Jeg stod i mængden ved Baelors statue.
Og hvad gjorde du? Løb du hen for at redde ham?
Bekæmpede du Lannisterne og reddede fader?
- Jeg ville gerne. - Men du gjorde det ikke.
Ligesom mig.
Jeg forrådte ham ikke. Jeg forrådte ikke Robb.
Jeg forrådte ikke hele vores familie for min elskede Joffrey!
Du burde takke mig på dine knæ.
Vi er tilbage i Winterfell takket være mig.
Du tilbageerobrede det ikke. Jon tilbageerobrede det ikke.
Han tabte Horeungernes Slag.
Dalens riddere vandt slaget, og de red nordpå for min skyld.
Og hvor var du? Du rejste verden rundt?
Jeg trænede.
Trænede.
Mens du trænede,
blev jeg udsat for ting, du ikke kan forestille dig.
Jeg kan forestille mig en del.
Du havde aldrig overlevet det, jeg har overlevet.
Det finder vi aldrig ud af.
Hvad vil du gøre med brevet?
Det ved jeg ikke endnu.
Hvem har du vist det til? Hvor har du det fra?
Du er bange, ikke?
Hvad er du bange for?
Du har ikke begået nogen forbrydelse.
Ingen vil hænge dig.
- Arya... - Du frygter, jeg viser det til Jon,
og han bliver vred.
Nej, sådan er Jon ikke.
Han vil forstå, at du bare var en bange, lille pige.
Alene sammen med Lannisterne.
Ved du, hvor glad Cersei ville blive, hvis hun så os skændes?
Det er, præcis hvad hun er ude på.
Hun har altid ville skille os ad.
Du er bange for, at Nordens lorder vil læse det.
De ville ikke have høje tanker om Lady Sansa,
hvis de vidste, hun gjorde, som Cersei sagde.
Hvad ville lille Lyanna Mormont sige?
Hun er yngre, end du var, da du skrev det.
Vil du sige: "Men jeg var bare et barn"?
Du er vred.
Vrede kan få folk til at handle beklageligt.
Frygt kan få folk til at handle beklageligt.
Jeg vælger vreden.
Det er dig, de kalder Køteren.
Rend mig.
De sagde, du var ondskabsfuld.
Blev du født sådan, eller hader du bare vildfolket?
Jeg er pisse ligeglad med vildfolket.
- Jeg hader rødhårede. - Rødhårede er smukke.
Vi er kysset af ilden.
Ligesom dig.
Du skal sgu ikke pege på mig.
Faldt du ind i ilden som barn?
Jeg faldt ikke, jeg blev skubbet.
Og lige siden har du været ondskabsfuld.
Vil du godt skride?
Jeg tror ikke, at du er rigtig ondskabsfuld.
Du har triste øjne.
Vil du slikke min diller?
"Diller"?
Pik.
Diller.
Det kan jeg godt lide.
Ja, det tror jeg på.
Næ, jeg er til fisse.
Jeg har en skønhed, der venter på mig på Winterfell.
Hvis jeg nogensinde vender tilbage.
Gult hår,
blå øjne,
den højeste kvinde, du nogensinde har set.
Næsten lige så høj som dig.
Brienne af Tarth.
Kender du hende?
Er du sammen med den skide Brienne af Tarth?
Vi er ikke sammen endnu.
Men jeg har set, hvordan hun kigger på mig.
Hvordan kigger hun på dig?
Som om hun vil skære dig op og æde din lever?
Du kender hende faktisk.
Jeg har mødt hende.
Jeg vil lave børn med hende.
Tænk bare. Kæmpestore uhyrer.
De ville erobre verden.
Hvordan har en tosse som dig overlevet så længe?
Jeg er god til at dræbe folk.
Du ligner ham ikke.
Hvem?
Din fader.
Du ligner nok mere din moder.
Kendte du ham?
Selvfølgelig. Da han var hånd,
sendte han mig afsted for at finde Bjerget.
Din vildfolke-ven fortalte, at Den Røde Kvinde bragte dig tilbage.
Thoros har bragt mig tilbage seks gange.
Vi tjener samme herre.
Jeg tjener Norden.
Norden bragte dig ikke tilbage fra de døde.
Lysets Herre har aldrig talt til mig.
Jeg ved intet om ham. Jeg ved ikke, hvad han ønsker af mig.
Han ønsker, at du er i live.
Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Det er det eneste, jeg hører. "Jeg ved det ikke."
Hvorfor tjene en gud, hvis ingen ved, hvad han ønsker?
Det tænker jeg på hele tiden.
Jeg tror ikke, det er meningen, vi skal forstå det.
Bortset fra én ting.
Vi er soldater.
Vi er nødt til at vide, hvad vi kæmper for.
Jeg kæmper ikke, for at en eller anden,
jeg knap nok kender, kan sidde på en trone lavet af sværd.
Hvad kæmper du for?
Livet.
Døden er fjenden.
Den første fjende, og den sidste.
Men vi dør alle.
Fjenden vinder altid.
Og vi er stadig nødt til at bekæmpe ham.
Det er, alt hvad jeg ved.
Du og jeg finder ikke megen glæde, mens vi er her.
Men vi kan holde andre i live.
Vi kan forsvare dem, der ikke kan forsvare sig selv.
"Jeg er det skjold, der skærmer menneskernes rige."
Måske behøver vi ikke at forstå mere end det.
Måske er det nok.
Ja.
Måske er det nok.
Det var det, jeg så i ilden.
Et bjerg, der ligner en pilespids.
Er du sikker?
Vi nærmer os.
Ved du, hvad jeg godt kan lide ved dig?
Det ved jeg virkelig ikke.
Du er ikke nogen helt.
Jeg har lejlighedsvist været heltemodig.
Jeg red engang igennem Mudderporten i Kings Landing og...
Du skal ikke være en helt.
Helte gør dumme ting, og de dør.
Drogo, Jorah, Daario, selv den...
Jon Snow.
De prøver alle at overgå hinanden.
Hvem kan gøre de dummeste, modigste ting?
Det er nogle interessante helte, De nævner.
Drogo, Jorah, Daario, selv den...
Jon Snow.
De blev alle forelsket i Dem.
Jon Snow er ikke forelsket i mig.
Så tager jeg fejl!
Han kigger nok længselsfuldt på Dem,
fordi han håber på en succesfuld militæralliance.
Han er for lille til mig.
Jeg mente ikke...
Hvad helte angår, er han ret lille.
Jeg ved, du er modig.
Jeg ville aldrig vælge en kujon som min hånd.
Så...
Hvis alt går godt, kommer jeg til at møde din søster.
Ud fra hvad du har fortalt mig om hende,
vil hun hellere myrde mig end tale med mig.
Først ville hun torturere Dem på grusom vis,
derefter ville hun myrde Dem.
Ingen stoler mindre på min søster end jeg, tro mig.
Men tager vi til hovedstaden,
bliver det med to hære og tre drager.
Hvis nogen rører Dem,
bliver Kings Landing brændt ned til de grundlæggende sten.
Og lige nu planlægger hun en fælde.
Naturligvis.
Og hun spekulerer på, hvilken fælde De lægger for hende.
Gør vi det?
Lægger fælder?
Hvis vi vil skabe en ny og bedre verden,
er svig og massemord næppe den bedste begyndelse.
Hvilken krig er blevet vundet uden svig og massemord?
Ja, De skal være hensynsløs, hvis De vil vinde tronen.
De skal indgyde en vis grad af frygt.
Men frygt er alt, hvad Cersei har.
Det var alt, min fader havde, og Joffrey.
Det gør deres magt skrøbelig.
For alle under dem længes efter at se dem døde.
Aegon Targaryen nåede ret langt med frygt.
Ja.
Men De talte engang om at bryde hjulet.
Aegon byggede et hjul.
Ønsker De at være sådan en dronning,
hvordan er De så anderledes
end de andre tyranner, der kom før Dem?
Vi går altså ind i Iøvens hule.
Min broder lovede mig, han ville have styr på Lannister-styrkerne.
Tilgiv mig, men jeg er ligeglad med Lannister-løfter.
Bortset fra dit.
Og jeg lovede ham at afholde Dem fra at gøre noget impulsivt.
Impulsivt?
Det bliver vanskelige forhandlinger.
Vi skal forhandle med folk, der ønsker at se os begge hovedløse.
Min søster vil sandsynligvis sige noget provokerende.
Og?
De er kendt for at miste besindelsen fra tid til anden.
Som alle andre ledere.
Hvornår har jeg mistet besindelsen?
Da De brændte Tarly'erne, for eksempel.
Det var ikke impulsivt.
Det var nødvendigt.
- Måske. - Måske?
Måske måtte faderen dø, men ikke sønnen.
Måske havde de begge brug for tid til at overveje deres fejltagelser
i ensomhed i en kold celle.
Vi havde ikke tid til at diskutere mulighederne,
før De gjorde en ende på deres muligheder.
Det er nærliggende at tænke,
at du tager din families side i den her debat.
Det gør jeg også.
Man er nødt til at tage fjendens side,
hvis man skal se tingene, som de gør.
Og man er nødt til at se tingene, som de gør,
hvis man vil forudse deres handlinger,
reagere effektivt og besejre dem.
Hvilket jeg i høj grad ønsker, at De gør.
For jeg tror på Dem og på den verden, De vil skabe.
Men den verden, De vil skabe, bliver ikke skabt på en gang.
Sandsynligvis ikke på et enkelt liv.
Hvordan sikrer vi, at Deres vision varer ved?
Når De har brækket hjulet, hvordan sikrer vi, at det forbliver brækket?
Du vil vide, hvem der sidder på Jerntronen, når jeg er død.
Er det sådan?
De siger, at De ikke kan få børn.
Men der er andre måder at vælge en efterfølger på.
Nattevægterne har en metode.
De jernfødte, trods deres mange fejl, har en anden.
Vi vil diskutere tronfølgen, når jeg bærer kronen.
Deres Nåde, jeg så hundredvis af pile flyve mod Dem,
da De kæmpede ved Sortvandsfloden.
Og jeg så hundredvis af pile ramme ved siden af.
Men hver eneste kunne have fundet Deres hjerte og dræbt Dem.
Du har tænkt en del over min død.
Er det en af de ting, du diskuterede med din broderi Kings Landing?
Jeg prøver at tjene Dem ved at lægge langsigtede planer.
Hvis du havde lagt kortsigtede planer,
havde vi ikke mistet Dome og Highgarden.
Vi vil diskutere tronfølgen, når jeg bærer kronen.
Se.
En bjørn.
En stor satan.
Har bjørne blå øjne?
Vi må have ham tilbage til Eastwatch.
Lommelærke.
Gør det så.
Går det?
Jeg er lige blevet bidt af en død bjørn.
Ja, det gjorde du.
Et underligt liv.
Netop da.
Så går vi.
- Hvor har hun det fra? - Det ved jeg ikke.
Hun virker meget handlekraftig.
Du er bekymret.
Vi beder 20.000 mænd om at kæmpe sammen med os
i den værste vinter i mands minde.
Vejret bliver det mindste af deres problemer.
Mange af dem vil finde en god grund til at tage hjem.
- Betvivler du deres loyalitet? - De er loyale mod Jon.
Jeg har ikke hørt fra Jon i flere uger.
Du er Lady af Winterfell.
Kongen valgte dig til at regere i hans fravær.
Og du har regeret.
Klogt.
Dygtigt.
Det ser de. De respekterer dig.
Nogle foretrækker dig sågar.
Ja, de vendte Jon ryggen, da Winterfell skulle tilbageerobres,
så udnævnte de ham til konge,
og nu er de parat til at vende ham ryggen igen.
Hvor meget kan man stole på den slags mænd?
De er alle sammen skide vindfløje.
Opdager de, at jeg skrev det brev,
en kvinde, der havde ægtet ikke en, men to fjender af deres huse,
har Jon ingen hær tilbage, når han vender hjem.
Arya er ikke som dem.
Hun er din søster.
I kan være uenige, men hun ville aldrig forråde sin familie.
Jo, hvis hun troede, jeg ville forråde Jon.
Tror hun da det?
Jeg ved ikke, hvad hun tror.
Jeg kender hende ikke længere.
Måske kan Lady Brienne hjælpe.
Hun har svoret at beskytte begge Catelyn Starks døtre.
Ikke sandt?
Jo.
Og hvis en af jer planlægger at skade den anden på eller eller anden måde,
ville det så ikke være hendes pligt at afværge det?
Jo.
Der er noget, jeg altid gerne har villet vide.
Sig frem.
Hvor fuld var du, da du angreb igennem revnen Pyke?
Skal jeg være ærlig, husker jeg ikke, at jeg angreb igennem revnen.
Nogle af gutterne fortalte mig om det den næste dag.
- Det lød som et godt slagsmål. - Ja.
Det var et rigtigt slagsmål.
De jernfødte troede, du var en slags gud.
Sådan som du svingede med det brændende sværd.
Jeg tænkte, at du var den modigste mand, jeg nogensinde havde set.
Bare den fuldeste.
Hvor er resten af dem?
Venter vi længe nok, opdager vi det.
Løb tilbage til Eastwatch. Send en ravn til Daenerys,
fortæl, hvad der er sket.
Jeg forlader dig ikke.
Du er den hurtigste. Løb! Nu!
Den hurtigste uden hammeren.
Giv mig den.
Giv mig den!
Kom så!
Stop!
Løb!
Hvad er der sket?
Hvor er de andre?
Ravn...
Vi skal sende en ravn!
Hent maesteren! Nu!
Thoros.
Man siger, at det er en af de bedre måder at dø på.
Lysets Herre,
vis os vejen.
Kom til os i vores mørke, og før din tjener ind i lyset.
Liget skal brændes.
Vi følger alle snart efter ham,
medmindre Lysets Herre er så venlig at sende lidt ild.
Lysets Herre, kom til os i vores mørke.
For natten er mørk og fuld af rædsler.
Vi fryser snart, det gør vandet også.
Da du dræbte Den Hvide vandrer,
faldt næsten alle de døde, der fulgte den. Hvorfor?
Måske var det ham, der ændrede dem.
Hvis vi jager vandrere, har vi måske en chance.
Nej.
Vi skal have den ting med tilbage.
Der er en ravn på vej til Dragonstone.
Daenerys er vores eneste chance.
Nej. Der er en anden.
Dræb ham.
Han ændrede dem alle.
Du forstår det ikke.
Herren bragte dig tilbage. Han bragte mig tilbage.
Ingen andre, bare os.
Gjorde han det for at se os fryse ihjel?
Vær forsigtig, Beric. Du mistede din præst.
Det her er dit sidste liv.
Jeg har ventet på afslutningen i lang tid.
Måske har Herren bragt mig hertil for at finde den.
Hver herre, jeg har mødt, har været en skiderik.
Jeg kan ikke se, hvorfor Lysets Herre skulle være anderledes.
Min lady.
Min lady?
Det er en invitation.
Til Kings Landing.
Min lady, De er Lady af Winterfell.
Ja.
Og du vil repræsentere mine interesser ved mødet, som du ser bedst.
De inviterede Dem. De ønsker, at De deltager.
Jeg sætter ikke fod i Kings Landing, så længe Cersei er dronning.
Vil de have endnu en Stark-fange, må de komme og tage mig.
Indtil da bliver jeg, hvor jeg hører hjemme.
Jeg har arbejde her.
Det er ikke sikkert.
Sir Jaime er der jo.
Du sagde, han behandlede dig ærefuldt.
Jeg er ikke bekymret for mig selv.
Det er ikke sikkert at efterlade Dem sammen med Lillefinger.
Jeg har mange vagter, der gerne vil spærre ham inde eller halshugge ham,
uanset om du er her eller ej.
Og De stoler på deres loyalitet?
De er vis på, at han ikke har talt med dem bag Deres ryg?
Lad mig i det mindste efterlade Podrick.
Han er blevet en kompetent fægter...
Jeg skal hverken holdes øje med, passes eller passet på.
Jeg er ikke noget barn. Jeg er Lady af Winterfell, og jeg er hjemme.
Det er det sikreste sted for mig.
Min lady.
Jeg aflagde løfte om at beskytte Dem og Deres søster.
Hvis jeg forlader Dem...
Rejsen til Kings Landing er lang, Lady Brienne,
og det er ikke sommerveje, De skal rejse ad.
Jo før De rejser, jo større chance har De for at nå det i tide.
Javel, min lady.
Det kan De ikke.
Den vigtigste person i verden
kan ikke flyve til det farligste sted i verden.
Hvem kan ellers?
Ingen. De kendte risikoen, da de tog af sted.
De kan ikke vinde tronen, hvis De er død.
De kan ikke brække hjulet, hvis De er død.
- Hvad skal jeg så gøre? - Ingenting.
Nogle gange er det sværeste at gøre ingenting.
Dør De, er vi alle fortabt.
Alle. Alting.
Du har før bedt mig gøre ingenting, og jeg lyttede til dig.
Jeg gør ikke ingenting en gang til.
Dumme skid.
Pis.
Tilbage!
Kom så!
Hjælp mig!
Jon!
Af sted!
Nu! Flyv!
Onkel Benjen. Hvordan?
Rid hen til passet.
- Kom med. - Det er der ikke tid til.
Rid!
Vi vil mødes igen.
Det håber jeg sgu ikke.
Det er tid til at gå, Deres Nåde.
Lidt længere.
Åbn porten!
Ikke, hvad du søgte?
Jeg har hundredvis af loyale mænd her på Winterfell.
De er her ikke nu.
Hvad er det?
Mine ansigter?
- Hvor har du dem fra? - Braavos.
Mens jeg trænede til at blive ansigtsløs.
Hvad betyder det?
I Braavos, før jeg fik mit første ansigt,
legede vi en leg. Ansigtslegen.
Det er enkelt. Jeg stiller dig et spørgsmål om dig selv,
og du prøver at få løgne til at lyde som sandheden.
Narrer du mig, vinder du.
Griber jeg dig i en løgn, taber du.
Lad os lege.
Jeg vil ikke lege.
Hvad synes du om, at Jon er konge?
Er der en anden, du syntes, burde regere i Norden i stedet for ham?
Hvad er de ansigter for noget?
Vil du stille spørgsmålene?
Er du sikker?
Ansigtslegen gik ikke så godt
for den sidste, der stillede mig spørgsmål.
Sig, hvad de er.
Da vi var yngre, ville vi begge to være en anden.
Du ville være dronning.
Sidde ved siden af en flot, ung konge på Jerntronen.
Jeg ville være ridder.
At gribe til sværd som fader og gå i krig.
Ingen af os blev den, vi ønskede, vel?
Verden lader ikke piger beslutte,
hvad de gerne vil være.
Men det kan jeg nu. Med ansigterne kan jeg vælge.
Jeg kan blive en anden.
Tale med deres stemme.
Leve i deres hud.
Jeg kunne sågar blive dig.
Gad vide, hvordan det ville føles
at gå med de smukke kjoler,
at være Lady af Winterfell.
For at vide det skal jeg bare bruge
dit ansigt.
Undskyld.
Jeg undskylder mange gange.
Bare jeg kunne tage det i mig igen.
Bare vi aldrig var rejst.
Sådan tænker jeg ikke.
Var vi ikke taget afsted, havde jeg ikke set det.
Man skal se det for at tro på det.
Nu tror jeg på det.
Dragerne er mine børn.
De er de eneste børn, jeg nogensinde får.
Forstår du?
Vi vil udrydde Nattens konge og hans hær.
Og vi vil gøre det sammen.
Det har du mit ord på.
Tak, Dany.
Dany?
Hvem var den sidste, der kaldte mig det?
Jeg er ikke sikker. Min broder?
Ikke en, man ønsker at omgås.
Godt.
Ikke "Dany."
Hvad med "min dronning"?
Jeg ville knæle, men...
Hvad med dem, der svor dig troskab?
De vil se, hvem du virkelig er.
Jeg håber, jeg fortjener det.
Det gør du.
Du bør hvile dig nu.